EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Han heter Benjamin Barnwright, men alla kallar honom Benji.
Han kom tillbaka, som jag sa.
Tittade Benji på tv när Beverly Jean dödades?
Han sa det och jag tror honom. Han lät oss söka igenom bilen.
Vi hittade inget, utom hår från Beverly Jean,
men på passagerarsätet som väntat.
Det är ingen bra plats att transportera ett lik på.
Du sa att han var hemma ensam och tittade på tv?
- Inget vidare alibi. - Varför inte?
Är det inte vad de flesta gör? Benjamin är definitivt som de flesta.
Han har haft samma jobb sen skolan, packar varor på A&P.
Jobbar han på A&P? Har han tillgång till en budbil?
Nej. Han jobbar bara i butiken.
Visste han att vi skulle komma?
- Han sörjer, så jag ville förvarna. - Vi borde ha tagit med öl.
- Vill ni ha kaffe? - Gärna.
- Det är snabbkaffe. Nej, tack.
Jag kan vänta.
Jag har munkar. Hälften med glasyr.
Jag tar gärna en. Tack, Benjamin.
Tack för att vi fick komma, mr Barnwright.
Benjamin.
Bill Tench och Holden Ford. Vi är från FBI.
Han sa att ni skulle hjälpa till.
Vi beklagar din flickväns död.
Jag fattar det inte.
- Hur länge var ni ihop? - 18 månader.
- Så det var allvarligt? - Vi hade just förlovat oss.
Ett stort steg.
- Hon var rätt för mig. - Hur visste du det?
Vi såg saker på samma sätt.
- Hur gammal är du? - 26.
Höll du på med idrott i skolan? Inte football, antar jag.
- Musik? Debattklubb? - Nej.
Vad gjorde du, då?
Jag... Ingenting.
Men du sköter dig bra nu. Egen bostad och allt.
Det var för hennes skull.
Ville hon att du skulle flytta?
Jag ville att vi skulle få vara ifred.
- Var bodde du förut? - Några kvarter bort, på Chestnut.
- Med din familj? - Med min mamma.
Det var väl svårt för henne när du flyttade?
Hon var nog glad för min skull.
Hon älskade Beverly Jean lika mycket som jag.
Mrs Barnwright går i kyrkan. Metodistkyrkan.
- Så ni känner varandra från kyrkan? - Ja. Både du och Rose.
Vi är bekanta. Jag går inte så ofta längre.
- Använde din mor mycket disciplin? - Om hon var strikt, menar du?
- Ja. Höll hon i piskan? - Hon bara grät.
Det var nog svårt att uppfostra två barn utan pappa.
Ja, han stack när jag var tio.
- Hurdan var din far? - Jag minns honom knappt.
Bråkade du och Beverly Jean?
Det är normalt för ett ungt par.
Ibland.
- Vad bråkade ni om? - Bara fåniga saker.
- Som vadå? - Till exempel... vilken film vi skulle se.
- Nervös angående förlovningen? - Nej.
Tyckte hon om det här stället?
Hon...
Hon ville göra det hemtrevligt när hon flyttade in.
- När skulle det ske? - Efter bröllopet.
- Traditionsenligt? - Ja.
- Var det för din mors skull? - Vi ville att det skulle vara anständigt.
Höll hon på sig inför bröllopet?
Hon kanske inte ville vänta?
Tjejer vill ha kul lika mycket som killar.
Det är okej, Benjamin.
Vi förstår att det är... privat.
Vi håller det privat.
Ja...
Beverly Jean var min...
...första...
- Din första sexuella erfarenhet? - Ja.
Men hon var en bra flicka.
Jag förstår inte vad det här har med saken att göra...
Hör på, Benjamin. Vi är från en viss enhet inom FBI.
Vi utreder mord som har en sexuell vinkel.
Det kan vara otrevligt, men det är vad vi gör.
Det som hände är hemskt.
Vet han?
Mark, allvarligt?
Han vet bara om brösten. Det var en annan polisman...
- Svårt att hålla det hemligt. - Jag vill träffa mamman.
- Ska vi ringa och förvarna henne också? - Det vore rätt.
- Tårarna, då? - Jag köper det inte.
- Spelade han? - Det verkade överdrivet.
- Efter allt som hänt? - Han blev av med oss.
- Han är mammas gosse. - Eller vet hur man spelar en.
- Vad menar du? - Han var oskuld? Och serverar munkar?
Det kan ha varit repeterat. Han visste ju att vi skulle komma.
Benjamin verkar inte vara sån.
Två agenter skulle göra de flesta nervösa.
- Och hade han kunnat flytta kroppen? - Inte utan att börja gråta.
Jag oroade mig alltid för Benjamin.
Bodde han hos er när han träffade Beverly Jean?
- Han var så glad över att ha en flickvän. - Kände hon likadant för honom?
Han sa att hon var galen i honom.
- Träffade ni henne? - Naturligtvis.
- Hur var de tillsammans? - De var... normala.
Hon retade honom. Han låtsades inte gilla det, men det gjorde han.
Benjamin sa att de brukade bråka ibland.
Har ni träffat honom?
I morse.
Är det några problem?
Vi går igenom allt igen och pratar med alla som kände Beverly Jean.
Jag hörde dem aldrig bråka.
Benjamin är beskedlig.
Hurdan var han som barn?
Han var alltid känslig. Men när hans far stack, blev han...
Vad menar ni?
Tja... Han började gråta ofta och kissade i sängen.
- Han vägrade gå ut. - Det var väl svårt?
Jag var tvungen att lämna barnen ensamma ofta.
Rose hjälpte till, men hon var så liten.
Det var jobbiga år. Jag bad ofta till Gud.
Sen träffade Rose Frank och han flyttade in hos oss.
- Frank Janderman? - Just det.
De har nyss fått barn.
Ert första barnbarn?
Grattis.
Folk pratade om Frank då, men jag lyssnade inte på det.
Jag älskade honom från första stund.
Kände Benjamin likadant?
Han började gå ut.
Han blev vän med Frank.
Frank skyddade honom.
Han lät ingen gå nära Rose.
Han ordnade jobb åt Benji, så att jag slapp jobba dubbelt.
Rose sa ibland att jag älskade honom mer än hon gjorde.
När var det?
De gifte sig när de var 18, så Rose måste ha varit...
...15,16 vid den tiden.
Frank flyttade in. Varför då?
Jag minns inte.
Han hade problem hemma med sin far, som pojkar ofta har.
Men han ordnade bostad när de gifte sig.
Bodde Benjamin hemma tills han träffade Beverly Jean?
Det var varit en märklig tid.
Vi var så glada över att Rose och Frank fick barn,
och sen förlorar Benjamin sin älskade på ett så fruktansvärt sätt.
Sådan mor, sådan son.
Finns det en gen för att lipa?
Varför var Beverly tillsammans med honom?
Hon kanske gillade att han var äldre, lätt att prata med. Känslig.
- "Hälften med glasyr"? - Visst.
Beverly kunde nog linda mesen Benji kring sin gyllene triangel.
Hon kanske ville ha en stabil kille som älskade henne.
Som du vill, Ocasek.
- Vad sa ni? - Att det inte finns mycket att hämta här.
Det här var bara en formalitet.
- Det är det inte. - Men jag kan säga det.
- Så vad gör vi nu? - Vi har fortfarande Alvin.
Ni vill inte att det ska vara någon i grannskapet.
Vem skulle köra ända hit till en nedgången stad?
Om man jagar flickor finns det storstäder och motorvägar med lifterskor.
Varför välja det här stället? Hur skulle en kringresande känna till soptippen?
- Hej. - Jaså, där är ni.
Jag har en hel del saker som ni kan titta på.
Pappersjobb?
Inte så kul, men jag gör en lista med frågor till mördarna som ni intervjuar.
Familjebakgrund, humör, tankar före, under och efter brottet.
Det är bara ett utkast, men ta en titt och se vad ni tycker.
Bör vi inte anpassa intervjuerna efter mördarna?
Och improvisera?
Vi måste hitta olika infallsvinklar.
Ja, men vi måste samla in data som är konsekvent för alla.
Ska du åka?
- Hem till Boston. - Du kom ju nyss.
Jag kan inte göra mer här förrän ni har gjort fler intervjuer.
Vi hade ett intressant samtal med fästmannen till offret i Altoona.
- En taxi väntar. - Avboka den. Jag kör dig.
- Jag tar väskan. - Tack.
Han bröt ihop. Jag har aldrig sett någon gråta så.
Bill var skeptisk.
- Men du trodde honom? - Det såg äkta ut.
Hur kändes det? Blev du berörd? Ville du trösta honom?
Jag ville att han skulle sluta.
- Varför det? - Jag vet inte, jag kanske bara är kall.
Bättre kan du, Holden.
Det kändes fel.
Benjamin grät som en bebis, men han verkade inte sårbar.
Det verkade fientligt.
Psykopater är extremt skickliga på att imitera mänskliga känslor.
Det är så de manipulerar andra eller får makt över sin omgivning.
Hur förstår de känslor om de inte har några?
De har känslor, men tror att andra saknar dem.
Eller de tror inte att andra har ett inre känsloliv.
Hur hittar vi dem?
Du gjorde nog det. Lita på dina instinkter.
Hela staden ser Benjamin som en liten valp som behöver tas om hand.
Mina instinkter kanske är fel.
Vi utvecklar en metodologi, så använd den.
Titta på vad förövaren valde.
Hår, bröst, vagina - symboler för sexuell kraft.
Att stympa fortplantningsorganen neutraliserade henne.
Håret på strykbrädan, då? En uppvisning?
En trofé, för att hävda sin dominans.
Han är allt annat än självsäker. Beverly var den första han låg med.
- Hur gammal är han? - 26.
Så det ger förhållandet extra betydelse.
Bill tror att hon dejtade honom för att hon hade full sexuell kontroll.
Vad var hennes bakgrund? Också oskuld?
Frågan irriterade honom.
Så hon hade erfarenhet som kändes spännande eller hotfull?
På fotot ser hon ut som en helt vanlig tjej.
Tror du verkligen att en ung, söt tjej inte kan vara manipulativ?
Även om hon kontrollerade honom med sex,
och du har inga bevis för det,
så är det ett sätt för kvinnor att få ett uns makt.
Ja, men om det gick för långt,
om nåt hände och Benjamin tappade humöret,
skulle maktlöshet förklara hans ilska?
Att han fyra dagar senare stympar henne,
- för att hävda sin makt? - Kanske.
Borde inte våldtäkten ha åstadkommit det?
- Kontroll? - Exakt.
Vi har aldrig sett exempel på ett offer som våldtagits och depersonaliserats.
Om mördaren stympar, så utför han oftast en sexuell akt efter döden.
För att kompensera för sin otillräcklighet.
Det är som två olika presentationer på den här brottsplatsen.
- Har du någon som möter dig i Boston? - Jag tar en taxi. Hej då.
- Hej. - Hej. Vad är det du...
- ...sysslar med? - Studerar.
Jag pluggar hela natten.
Jag skriver om C. Wright Mills och "makteliten".
Inlämning i morgon.
Det handlar om de verkliga makthavarna. Vår demokrati är inte vad den borde vara.
- Är du okej? Du verkar... - Min kompis gav mig bantningspiller.
- Jaså? - Amfetamin gör det intressantare.
Får jag se?
Det är bra för koncentrationen.
- Öl? Kaffe? Te? - Är det lagligt?
Här kommer narkotikapolisen...
Vi frågade om hans förhållande till fästmön och han började gråta.
Bill trodde att han spelade,
men psykopater är skickliga på att imitera känslor.
Jag grät inför min lärare.
Låtsades du gråta?
Jag drog en historia om att pappa varit med om en olycka.
- När var det? - Första året.
Jag festade lite för mycket och var nära att bli underkänd.
Det intressanta var att medan jag ljög så började jag tro på det.
Han höjde mitt betyg.
- Var läraren en man? - Hur så?
När kvinnor gråter inför män, så funkar det. Men män inför män?
- Det var inte min poäng. - Varför drack du så mycket?
Jag ville passa in. Jag ville vara vild och galen.
- Varför? - Jag var trött på att tänka.
- Blir du inte trött på att tänka? - Nej.
Och det blev lättare att ligga med folk.
- Hur många låg du med? - Börja inte...
- Många? - Vad spelar det för roll?
- Jag är bara nyfiken. - Och kritisk.
Fem...?
- Tio...? - Lägg av nu.
- Tio? - Holden... Jag vägrar svara.
Tio...
- Herregud. - Jag vet. Vad ska vi göra?
- Hämta honom. - Vad ska jag säga?
Säg ingenting. Låt honom svettas tills vi kommer.
Okej.
Ocasek kollade upp Frank Janderman.
I high school hamnade han på psyket efter att ha slagit en tjej med en tång.
- Frank Janderman? - Roses make.
Vi borde banda det här.
Varför sa mrs Barnwright att folk pratade om Frank på den tiden?
Vad pratade de om?
Jag pratade med en domare som jag känner. Han kom ihåg fallet.
Frank var minderårig så handlingarna är inte offentliga.
Lyckligtvis är domaren en god vän till mig.
Det här är vad vi har om Franks rättegång och hans tid på psyket.
Bra jobbat, Mark. Systemet fungerar tydligen.
Han har varit här sen nio. Vi kanske borde...
Låt honom vänta.
Vi kan väl ta en kopp kaffe?
Om Frank är hetlevrad blir han irriterad.
- 1971 års avgångsklass? - Ja.
- Gick du på femårsjubileet? - Jag bryr mig inte om sådant.
Bra gjort att klara examen med tanke på att du missade ett år.
Vad vill ni? Jag har varit här hela dagen.
- Jag svarade på alla frågor förra veckan. - Vi har några fler.
Alla är upprörda.
- Menar du Benjamin? - Ja.
Hela familjen. Jag, min fru, mamma. Ni skrämde livet ur Benji.
Jag beklagar det, och att du fått vänta länge.
Beverly Jean stod din familj nära. Vi behöver lite bakgrund.
- Hon stod oss inte så nära. - Hon skulle gifta sig med din svåger.
Inget bestämt.
- Han och jag umgicks sällan. - Stod ni inte varandra nära?
"Nära", vad är det för snack? Sånt är för fruntimmer.
Mrs Barnwright sa att du höll ett öga på honom.
- Han är en mes. - Och han är din svåger.
Ja.
- Så du hjälpte honom? - Ja.
- Slogs du mycket i high school? - Som Karl-Alfred.
Hur hamnade du på Warren States psykiatriska sjukhus?
Det står väl i era jävla papper.
Vi vill höra din version.
Tjejen blev galen och jagade mig med en rörtång.
Jag försökte ta den, men hon fick den i ansiktet.
Sen fick jag skit för det.
Varför blev hon arg?
- Jag träffade en annan tjej. - Är du en tjejtjusare?
Kanske. På den tiden.
- De skickade dig till mentalsjukhus... - Skitsnack. Det ingick i avtalet.
- Erkände du mot strafflindring? - Varför berättade du inte det här?
Enligt advokaten hade jag ingen chans mot en tjej med bruten näsa.
Och jag höll på med dumheter på den tiden.
- Men inte nu? - Jag är gift och har barn nu.
Men det tar inte bort ilskan.
Jag var inte arg, jag var bara...
Missförstådd?
Det låter som om jag var en tönt, men visst.
Berätta om natten när Beverly Jean försvann.
Det var väl en helt vanlig kväll.
Rose var gravid då.
Jag fixade middag och tittade på tv.
- Så du var hemma hela kvällen? - Nej.
Inte?
Nej. Som jag sa, jag gick ut och fixade middag.
Hur länge var du borta?
Jag vet inte. 15-20 minuter kanske.
Var köpte du mat?
Rose gillar mackorna från Hannah's Diner.
Kan Rose bekräfta det?
Är jag misstänkt för något?
Vi undersöker bara alla aspekter.
Nej, Beverly Jean var Benjis tjej. Jag kände henne knappt.
Konstigt, med tanke på att hon skulle bli en i familjen.
Sluta beskriva det så.
Du sa att de inte hade bestämt datum.
- Det var vagt. - Men de var väl förlovade?
Benji trodde det.
Jag fick intrycket av att hon var kär i honom och ville gifta sig.
Jag ville inte förstöra för honom...
Så han trodde förhållandet var mer än det var?
Han fick kalla henne "flickvän".
- Han ordnade bostad. - Ja, planen var att hon skulle flytta in.
- Låg Beverly med honom? - Då och då.
En snygging som hon, han var i himlen.
- Tyckte du att hon var attraktiv? - En sjupoängare.
- Jaså? Jag hade sagt åtta. - I Altoona är hon definitivt en åtta.
Benji hade lyckats bra.
Med tanke på att han... har så lätt för att gråta.
Ja, för fan.
Tror du att han tillfredsställde henne?
- Det var nog inte explosivt. - Sa hon det?
Inte direkt, men när en tjej njuter vill hon ha mer.
Visste hon skillnaden?
Hade hon, du vet... varit med om ett och annat?
Jag skulle säga att hon var... lätt på foten.
Tyckte Benjamin det?
Han kanske inte insåg det eller inte ville göra det.
Alla vi pratade med sa att Beverly Jean var... trevlig, lojal, anständig.
Tja...
Ingen vill säga att en död tjej var lättfotad.
Frank är undanglidande, som med high school-grejen.
- Han kanske hittade på att hon var slampa. - Om inte?
Beverly hade överhanden i det förhållandet
och gjorde Benjamin svartsjuk genom att träffa andra.
Om Benjamin kände sig sexuellt maktlös
kanske han kunde bli så arg som brottet tyder på.
Vi får se vad Benjamin har att säga.
- Ska vi ta in honom? - Ja.
Förstår du att du inte är gripen?
Du kan gå när du vill. Du behöver bara prata om du vill.
Går det bra att vi bandar samtalet? Det är lättare än att skriva ner allt.
Ja, jag vill hjälpa till om jag kan.
Du vet väl mycket om det här som du inte har berättat?
Nej, inget som jag inte redan har sagt.
Frank gav en annan bild av ditt förhållande med Beverly.
Han sa att du hittade på att ni var förlovade.
Jag hade inte skaffat någon ring, men jag friade och hon sa ja.
Hon verkade vilja ha valmöjligheter.
Benjamin?
- Sa Frank det? - Han sa många saker.
- Han var svartsjuk. - Svartsjuk?
Varför skulle han vara det? Han är gift. Med din syster.
Ja...
Han undrade alltid när hon skulle komma,
och pratade med henne som om hon var hans flickvän.
- Vad menar du? - Han sa: "Hej, älskling."
"Hej, gullet." "Du, hjärtat, kan du hämta en öl?"
Och...
...han fick henne att sitta i hans knä.
- Ville hon det? - Det hade varit oartigt att neka.
- Försökte han ha sex med henne? - Nej, det gick inte så långt.
Han sa att han var intresserad.
Beverly Jean var en fin kvinna. Hon skulle inte göra det.
- Ha sex? Hon hade sex med dig. - Hon älskade mig.
Men hon höll inte på sig till bröllopsnatten.
Tillfredsställde du henne?
- Träffade du henne när hon slutade jobbet? - Nej, jag var hemma och tittade på tv.
Ville du inte träffa henne?
Det är klart att jag ville. Jag älskade henne.
Nu är hon död.
Herregud!
Låg Beverly Jean med många?
- Alvin försökte ragga upp henne på en bar. - Hon nobbade.
Vad gjorde hon på en bar?
- Tog en drink? - Ensam eller med en väninna?
Vad skulle det betyda?
En ensam kvinna på en bar...
Hon kan gå ut ensam och ta en drink.
Vad säger du om henne? Vill hon ragga upp någon?
- Troligen. - För att hon är ensam?
- För att hon är på en bar? - Ja.
Ett antagande.
Om hon vill träffa någon, gör det henne "lättfotad"?
- Söker hon en make eller ett ligg? - Påverkar det din syn på henne?
- Ja. - Varför?
Det påverkar om jag skulle vara intresserad eller inte, teoretiskt sett.
Och om du vill ha ett ligg, teoretiskt sett?
Nej, det är inte min grej.
- Kom igen. - Låt honom vara.
Beverlys sexuella bakgrund är viktig, för om hon träffade andra
så är de förstås misstänkta.
Vem mer kan vi prata med?
Det finns ett par vänner som vi skulle kunna prata med... igen.
Nån annan som hon kan ha anförtrott sig åt?
Hon hade just varit hos frissan, eller hur?
En fråga: Om Benjamin eller någon annan tappade humöret,
bör vi lägga oss i fallet?
Vi kan inte utesluta en sekvensmördare, men om förövaren är från trakten,
så är det ett engångsbrott och lär inte upprepas.
Min fråga är: Har vi inte råd med separata rum?
Gillar du inte mitt sällskap?
Vi kan ha dörr emellan.
Stympningen av kroppen är skäl nog för vår inblandning.
Kan du sitta på din egen säng, tack?
Det gav ingenting.
Vem står på tur?
En av familjerna som hon satt barnvakt hos.
Kan vi ta en omväg? Det är en sak jag funderar över.
Okej.
Hej, Rose.
- Han har nyss somnat. - Det är tufft att ha en nyfödd.
Alla säger hur fantastiskt det är.
Men min fru och jag gick omkring som zombies under de första tre månaderna.
Trinity Lutheran på Sycamore hjälper ensamstående mammor.
Inte för att du är det, men det är ditt första,
och de har information om amning och nattning.
- Tack. - Och Frank, då?
- Hjälper han till? - När han kan. Han måste jobba.
Din mamma är glad över sitt första barnbarn.
Ja, hon är glad.
Och Benjamin, hjälper han till?
- Nej. - Står du Benjamin nära?
Han är min storebror.
- Hur mycket äldre är han? - 14 månader.
Var din uppväxt bra?
Mamma jobbade. Hon hade två jobb.
Två barn, två jobb. Hur orkade hon?
Jag och Benji gick i skolan ett par kvarter bort. Vi gick hem själva.
- Hur gammal var du då? - Tio. Kanske elva.
Det är ungt.
Mamma kom hem trött och orkade inte med oss.
- Jag såg till att huset var städat. - Det låter tufft.
- Hur gammal var du när du träffade Frank? - 16 år.
Känner du till vad Frank gjorde i skolan?
Det var innan jag träffade honom.
- Pratade du med honom om det? - Han sa att det var en olycka.
Rose...
Du kände Beverly Jean.
- Hurdan var hon? - Hon var jättesnäll.
- Var hon bra för Benjamin? - Hon fick honom att flytta hemifrån.
Det var bra.
Vi hjälpte honom med handpenningen och skrev på kontraktet.
- Tänkte hon gifta sig med honom? - Han jobbade på det.
Träffade hon andra män?
Benjamin misstänkte det.
Sa han det?
Han sa att han trodde att hon lurade honom.
Hon snofsade till sig för andra killar.
Hur då?
Klädde hon sig utmanande?
- Målade hon naglarna? Hade hon parfym? - Gick till frissan.
Frank sa att han var med dig den kvällen då hon mördades.
- Stämmer det? - Ja.
Eller...
Han köpte mat till oss.
Hur länge var han borta?
Rose, om du döljer något,
och de får veta det, så ser det inte bra ut för dig...
...eller för honom.
Vad är det vi har missat?
- Såg du blåmärkena på armen? - Ja.
Gjorde Frank det?
Hennes mamma sa att han inte lät någon annan komma i närheten av henne.
Ska vi söka igenom Franks bil?
- Jag behöver tillstånd. - Då fixar vi det.
Mark. En ung kvinna frågar efter dig.
Hej, Rose.
Lovar du att mitt barn klarar sig om jag berättar allt?
Naturligtvis.
Det blir bra.
Allt blir bra.
Du sa att Frank inte var hemma den natten då Beverly Jean försvann?
Ja.
Vet du var han var?
Ja.
Var var han?
Benji ringde och bad Frank komma.
Jaså.
Så Frank åkte.
Hur länge var han borta?
Han ringde efter två, tre timmar. Han bad mig komma dit.
- Vad var klockan? - Tio eller elva.
Men jag sa att jag var trött.
Jag hade ont i ryggen och fötterna.
Jag var i nionde månaden.
Sa han varför du skulle åka dit?
Nej.
Han bara bad dig komma?
Han bad mig ta med rengöringsmedel.
Men... jag glömde det.
Jag körde dit och gick in.
Frank var i vardagsrummet. Han sa att jag inte skulle bli upprörd.
Var han upprörd?
Han var lugn.
Okej. Så Frank säger åt dig att inte bli upprörd...
Han sa att något hemskt hade hänt.
Jag trodde att något hade hänt med Benji.
Frank sa: "Han är okej, men han har gjort nåt."
Hade Benjamin gjort något?
Ja.
Jag sa: "Vad har han gjort?"
Han sa att han hade blivit arg på Beverly Jean.
Frank sa att Benjamin hade slagit henne.
Jag frågade om hon var oskadd.
Frank sa: "Vi måste hjälpa Benjamin.
Vi måste hålla ihop, annars får han problem."
Jag frågade var Benjamin var.
Han sa: "Han är i badrummet."
Jag sa: "Jag vill träffa honom." Han sa: "Visst.
Men Beverly Jean är också där."
Dörren var öppen.
Jag såg Benji. Han...
Han lutade huvudet mot händerna och grät.
Det är blod överallt.
Blodet stänker.
Sen ser jag Beverly Jean i badkaret.
Levde hon?
Död.
Hon hade en tröja på sig, men inga trosor.
Jag sa: "Benji, vad har du gjort?"
Han skakade på huvudet. Han såg inte på mig.
- Låg hon på rygg eller mage? - På rygg.
- Såg du några sår? - Jag vet inte, det var så mycket blod.
Vad hände sen?
Frank hämtade en presenning och lade ut den på golvet.
Sen bad han mig hämta rengöringsmedel.
När jag kom tillbaka hade de rullat in henne.
De lyfte ut henne till Franks bil och körde iväg.
Jag tvättade badkaret och städade badrummet.
Jag skrubbade kaklet, sprickorna,
fogarna, fönsterkarmen.
Jag var tvungen att spola bort allt blod och det...
Det tog evigheter...
...att försöka få bort allt.
- Såg du något vapen? - Det låg en kniv i badkaret.
Vad gjorde du med den?
Jag sköljde av den.
Jag tog den till köket och diskade den.
Jag lade undan den.
Och sen åkte jag hem.
Såg du Frank eller Benjamin igen den kvällen?
Nej. Frank kom hem tidigt nästa morgon.
Varför hjälpte du dem?
Det är vad jag alltid har gjort.
Vem dödade henne?
Jag vet inte.
Undertexter: Tina Engström